novinarstvo s potpisom
Ivica Grčar
Javila su se dva čitatelja (podaci poznati redakciji).
Jednome čitatelju ”tijelo javne vlasti” zvano Ministarstvo vanjskih poslova onemogućuje pristup njegovu autorskom djelu, a drugome Ministarstvo zdravstva onemogućuje da sudjeluje u javnoj raspravi na e-savjetovanju o programu cijepljenja te mu, dodatno o tome, zajedno s Uredom povjerenika za informiranje, još i uskraćuje pravo pristupa informacijama.
Zajedničko ovim čitateljima je da ih ”tijela javne vlasti” (ministarstva zdravstva i vanjskih poslova) jednostavno ignoriraju.
Prvi čitatelj javio se 2007. godine (naivno) na javni natječaj za projekt nacionalnog paviljona za Svjetsku izložbu (EXPO) 2010. godine u Šangaju i predao na natječaj rad zaštićen u Autorskoj agenciji.
I malo po malo i eto 2010. godine, a u Šangaju nije ni bilo nacionalnog paviljona Hrvatske, nego je izložba eksponata iz naše zemlje ipak održana u zamjenskom prostoru koji su osigurale tamošnje vlasti i organizatori.
Dobro, očito se moglo i bez nacionalnog paviljona u Šangaju, a možda se moglo i bez izložbe (i razvijenije zemlje od Hrvatske nisu zbog štednje proračunskog novca imale paviljone i velike izložbe).
A natječaj za nacionalni paviljon? Pa taj natječaj nikada nije formalno ni proveden ni završen (to je utvrdila komisija za kontrolu tog natječaja).
Ali do danas čitatelj kao autor nema pristupa svojem radu i sada zahtijeva da mu se isplate honorari i otkupi rad. I piše ovaj čitatelj pisma ministrima, Predsjednici Republike Hrvatske i tko zna kome sve, naravno zasad uzalud.
Koga briga za čitateljeva zakonska prava. Ministarstvo vanjskih poslova održava izložbe po svijetu bez nacionalnog paviljona. Sada opet najavljuju pripreme za novi javni natječaj za nacionalni paviljon za svjetsku izložbu 2020. godine u Dubaiju.
Ti bokca, a nisu još završili ni natječaj iz 2007. godine za izložbu u Šangaju 2010. godine.
Čitatelju dragi, mali su vam izgledi da natjerate hrvatske vlasti da poštuju propise i osobito da vam osiguraju pravo na pristup informacijama koje zataškavaju.
A drugi čitatelj u biti reagira na napis ”Novinare izbacuju iz Zakona o pravu na pristup informacijama”, objavljen na Autografu 12. veljače 2019. godine. Taj čitatelj smatra da novinare i njega ”driblaju” na sličan način da bi se spriječilo informiranje javnosti, te da u sprečavanju informacija sudjeluje i Ured povjerenika za informiranje. Čitatelj piše:
U Uredu povjerenika za informacije izgleda još nisu shvatili svoju ulogu i što bi trebali raditi. Pokušavaju ”driblati” vas i mene na sličan način, a čini mi se da bi se našlo još dosta sugrađana koji su umjesto prava na pristup informacijama iz Ureda povjerenika za informacije dobili ”driblinge”.
Obratio sam se Uredu povjerenika za pravo na pristup informacijama zahtijevajući da od Ministarstva zdravstva i ministra Kujundžića osobno dobijem pristup informaciji koju mi u tom Ministarstvu uskraćuju već više od osam mjeseci. Zahtijevao sam da se Ministarstvo zdravstva očituje o znanstvenim dokazima da li postoji direktna veza između pojedinih cjepiva i autizma kod djece nakon cijepljenja, te da mi se dostavi informacija o službenom stavu Ministarstva zdravstva o tome.
Nije ovo prvi slučaj da se osjećam loše pišući o problemima čitatelja koji se bespomoćni nađu u vrtlogu birokratske zajebancije kao neravnopravni pojedinci nasuprot puno moćnijim “tijelima javne vlasti”.
Osjećam se loše jer se nikako ne mogu naviknuti na to da nakon dijagnoze neizlječive bolesti djeteta ”ovlašteni činovnici” iz hrvatskog sustava javnog zdravstva i ”tijela javne vlasti” (Ministarstva zdravstva) prepuštaju roditelje i oboljelu djecu samima sebi.
Pokušao sam se neslužbeno raspitati i osobno kome se mogu obratiti roditelji djece kojoj je dijagnosticirana neka ”teška dijagnoza” nakon koje su mali izgledi za izlječenje ili takvih izgleda zapravo i nema.
Gledajući tako neke slučajeve, prvo što sam pomislio, neka mi oproste, da pomoć trebaju roditelji takve djece.
U specijaliziranim bolničkim ustanovama stručnjaci nerado ”gube vrijeme” na objašnjavanja ”izgubljenim slučajevima”. Kažu da to nije racionalno, a novca za zdravstvo nema dovoljno. I rekli su mi da bi u sustavu (režimu) javne zdravstvene zaštite liječnici obiteljske medicine trebali na svojim računalima pratiti što se događa u svijetu po pitanju takvih ”teških dijagnoza” i predlagati roditeljima djece oboljele od neizlječivih bolesti što da pokušavaju.
Ako sam shvatio, specijalisti, docenti i profesori koji se bave tim bolestima ”nemaju vremena za savjetovanje roditelja” djece oboljele od neizlječivih bolesti.
Odlučio sam objaviti dio čitateljevog pisma (nužno kraćenog zbog ograničenog prostora) upućenog Milanu Kujundžiću, ministru zdravstva, prije nego što je čitatelj podnio zahtjev Uredu povjerenika za pravo na pristup informacijama zbog Kujundžićeva uskraćivanja odgovora na pitanja:
”Poštovani g. ministre Kujundžić!
Kada je prije izvjesnog vremena bio objavljen poziv javnosti da se uključi u e-savjetovanje o narednom trogodišnjem programu cijepljenja u RH smatrao sam potrebnim ukazati na nešto što se u našim ”stručnim krugovima” (zdravstvenih institucija i pojedinaca) često prešućuje, a riječ je o raspravi postoje li dokazi o vezi između raznih cjepiva i eksplozije broja autoimunih bolesti, a pogotovo PAS-a tj. poremećaja autističnog spektra.
Pokušao sam kao djed unuka koji je 2010. godine ,,odlutao” nakon cijepljenja MMR Priorix-om, ukazati na upitne tvrdnje da ne postoji međusobna veza između cjepiva i pojavnosti PAS-a dostavom također stručne dokumentacije da ta veza ipak postoji. Zbog toga sam dostavio link na zbornik 147 stručnih radova koje su radili timovi prof. dr. sc. i drugi stručnjaci koji dokazuju postojanje takve veze. Dodatno sam dostavio link na 50 drugih radova , a mogu vam dostaviti i još drugih radova i publikacija o štetnosti pogotovo nekih cjepiva, jer od 2010. god intenzivno pratim temu ,,cjepiva”, najprije da bih pokušao povratiti zdravlje mojega unuka.
Moj je unuk donekle ,,saniran” od PAS-a nakon preko 6 godina tretmana u privatnoj instituciji u Beogradu, jer u RH, vjerujem to znate da nema pomoći u javnim ustanovama, tj nitko nema referenci da je u stanju vratiti dijete u zdravstveno stanje kakvo je bilo prije cijepljenja. Unuk je prošle godine, s gotovo 2 god. zakašnjenja krenuo u školu uz asistenticu i ove god završio prvi razred redovne škole uz prilagođen program.
Koliko je stajalo tih preko 6 god tretmana i života mojih unuka i kćerke u Beogradu, možete li si to zamisliti? To si većina građana RH ne može priuštiti, pa zbog toga danas već imamo u RH 9-12.000 djece s posebnim potrebama o kojima se izbjegava govoriti iako mnogobrojni roditelji te djece povezuju razne poremećaje iz spektra PAS-a upravo s raznim cjepivima .
S druge strane mikroskopom se traže pojedinci oboljeli od ospica i onda ‘nateže epidemija’, ali ovih 9-12.000 teže i trajno prisutnih oboljelih nitko ne smatra ‘epidemijom”…
I pismo čitatelja upućeno ministru Kujundžiću tu kratimo zbog ograničenog prostora, no pitam čitatelje je li ovo oboljelo dijete zaista moralo ostati bez mogućnosti liječenja u sustavu hrvatskog javnog zdravstva koje je u vrijeme dr. Andrije Štampara bilo neusporedivo bolje organizirano i vođeno?
Vjeruju li bezrezervno čitatelji komercijalnim cjepivima svjetskih farmaceutskih korporacija kao što su nekad, u Štamparovo vrijeme, imali povjerenja u cjepiva iz Imunološkog zavoda prije nego što ga je Ministarstvo zdravstva ”pretvorbom” registriralo kao trgovačko društvo i ”gurnulo” u bankrot?
I onda, je li primjereno ”driblanje” Ureda povjerenika za informiranje radi odvraćanja djeda da zahtijeva odgovore od nadležnoga ”tijela javne vlasti” zvanog Ministarstvo zdravstva na pitanje da li je sustav hrvatske javne zaštite zdravlja morao zaista ostaviti njegova unuka i djetetove roditelje da se sami snalaze u inozemstvu radi pomoći oboljelom djetetu.
***
Pozivamo čitatelje da se jave Ivici Grčaru i iznesu svoje probleme prouzročene time što im razni moćnici krše prava.
Ukoliko vam je to potrebno, portal Autograf jamči potpunu anonimnost ugroženim građanima.
Pišite na ivica.grcar@autograf.hr, odnosno na grcar48@gmail.com ili nazovite broj ++ 385 (0)98 484 355
***
Opaska uredništva: za podatke i ocjene iznesene u ovoj rubrici ”Autografova pučkobranitelja” odgovara autor/istražitelj.
UKOLIKO VAM SE TEKST DOPADA I VOLITE NEZAVISNO I KVALITETNO NOVINARSTVO, VI MOŽETE PODRŽATI AUTOGRAF PA I NAJMANJOM MOGUĆOM UPLATOM NA NAŠ RAČUN, POZIVOM NA BROJ 060 800 333 ILI SLANJEM SMS PORUKE NA 647647 UZ KLJUČNU RIJEČ DEMOS. HVALA! ZA VIŠE INFORMACIJA KLIKNITE OVDJE.