novinarstvo s potpisom
Ivica Grčar
U Glavnoj knjizi Općinskog građanskog suda u Zagrebu nedostaju isprave na osnovu kojih su dopušteni upisi privatnog vlasništva na zgradi Novinarskog doma na Rooseveltovom trgu u središtu Zagreba.
Nedostajuće isprave uklonili su radi zametanja tragova suci i dužnosnici u državnoj upravi koji su, kršeći zakone ništavim presudama i upravnim odlukama, upisivali na zakladnoj imovini (zgradi) Novinarskog doma (su) vlasništvo likovima iz hrvatskog pretvorbenog podzemlja i novinarskoj udruzi lojalnoj vlastima i pravosudnom reketu.
Zaklada Novinarski dom utemeljena je zaključkom Gradskog zastupstva zagrebačkog od 4. travnja 1927. godine, odobrenog rješenjem velikog župana Zagrebačke oblasti od 9. lipnja 1927. godine broj: 32457, kojom općina slobodnog i kraljevskog glavnoga grada Zagreba dariva zakladi ”Novinarski dom” u Zagrebu dio svojih nekretnina na Wilsonovom trgu i Vukotinovićevoj ulici (upis u gr. ul. br. 28. porezne općine na grad Zagreb kat. česticu broj 5082/4 u izmjeri od 301 čhv. ili 1083 čmet).
Na zakladnoj imovini ne mogu se stjecati vlasnička ni druga stvarna prava (primjerice založna).
Međutim, utvrdivši višekratnim uvidima i preslikama da su iz Glavne knjige istrgnute zbirke isprava, zatražio sam od Općinskog građanskog suda službenu potvrdu (popis) nedostajućih isprava.
Zahtijevao sam, s obzirom na to da sudstvo vodi zemljišne knjige, da suci odgovore gdje su i tko je iz ZK uloška: 10218 kč 5082/4 otuđio konkretno isprave:Z – 12880/96, Z – 12881/96, Z – 12882/96, Z – 12883/96, Z – 12884/96, Z – 12885/96 i Z – 12886/96!?
Sutkinja Laura Crnić Klapšić, glasnogovornica Općinskog građanskog suda u Zagrebu, svojim rješenjem 26 – Su – 193/18 – 22 od 21. prosinca 2018. godine ”odbila je zahtjev za pristup informacijama”, jer da ”tijelo javne vlasti prema članku 23. st. 5. točki 4. Zakona o pravu na pristup informacijama nije dužno kreirati novu informaciju”, čitaj: sastaviti službeni popis ukradenih isprava iz Glavne knjige u Zemljišnoknjižnom odjelu toga Suda!?
Prema sucima bih ja kao novinar, a nikako ne oni kao suci, trebao sastaviti službeni izvještaj o tome tko je ukrao zbirke isprava iz Glavne knjige koja se vodi u Zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog Građanskog suda.
Pomalo naivno tim rješenjem sutkinje i glasnogovornice Laure Crnić Klapšić me se kao novinarskog istraživača pokušava preusmjeriti da se umjesto sudskim krađama isprava u Zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog građanskog suda bavim pisanjem žalbi Povjereniku za informacije.
Kaj god.
Usporedno sam postavio novinarsko pitanje i Ministarstvu pravosuđa da mi isto prema Zakonu o pravu na pristup informacijama odgovore tko je ovlašten i što se može konkretno učiniti da se isprave otuđene iz ZK uloška: 10218 kč 5082/4 u Zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog građanskog suda u Zagrebu pronađu i vrate u zbirke isprava Glavne knjige kao što su isprva bile upisane.
Iz Ministarstva pravosuđa naravno još nisu stigli odgovoriti!
I od Jadranke Liović Merkaš, predsjednice Općinskog građanskog suda u Zagrebu, zatražio sam presliku arhivirane presude XXXVII – P – 1713/96 (sutkinje Vesne Kovačević Ostoić).
I od predsjednice Liović Merkaš dostavljeno mi je rješenje da se ”odbija zahtjev za dostavu preslike” tražene presude!
U obrazloženju odbijenice Liović Merkaš navodi se da mi je bio odobren uvid u spis ove presude 18. listopada 2018. godine i da se naknadno traženje preslike ove presude 13. prosinca 2018. godine ”ima smatrati zahtjevom za dopunu informacije”.
Kaj za ozbač?
Istina je da sam bio pozvan da 18. listopada 2018. godine ”izvršim uvid u spomenuti spis”. Ali tada sam pitao zašto su me uopće zvali ako smijem ”na brzaka” samo ”baciti pogled” na taj famozni dokument i ne smijem si ga snimiti mobitelom?
Pa tak se ni djeca više ne igraju.
Tada, 18. Listopada, mi je rečeno da ”moram zatražiti posebno odobrenje za presliku od predsjednice Liović Merkaš, jer da je spis arhiviran i samo predsjednica to može odobriti”.
I zatražio sam 13. prosinca 2018. godine to odobrenje predsjednice za presliku te presude!
Pitanje je zašto su mi odobrili samo gledanje ”na brzaka” i zabranili da snimim mobitelom tu ispravu, odnosno zbog čega se ta presuda ne smije kopirati?
I opet vjerojatno samo da bih pisao žalbe Povjereniku za informiranje umjesto da istražujem pravosudni reket i prestanem ”kopati” po tome na osnovu čega točno je sutkinja Vesna Kovačević Ostoić 1996. godine ”utvrdila” da Novinarski dom više nije zaklada nego ”suvlasništvo” Hrvatskog novinarskog društva (uz novinarsko udruženje kao ”suvlasnici” zgrade Novinarskog doma potiho su ”osvanuli” Moralić, Galinec i ostali ”nemoralići” pretvorbenjačkog kriminala).
Teško je povjerovati u to da je slučajni prolaznik ”maznuo” zbirke isprava iz Glavne knjige u Zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog Građanskog suda (koji, usput budi rečeno, čuva Sudska policija).
Dva su razloga zašto dosad Državno odvjetništvo i USKOK nisu ”po službenoj dužnosti” pokrenuli istrage o krađama isprava iz 1996. godine iz Glavne knjige u Zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog građanskog suda. Jedan je razlog da se javni tužioci prave da ”niš’ ne znaju” jer suci tu krađu zataškavaju.
A drugi razlog je sukob interesa u kojemu se nalaze u Državnom odvjetništvu i USKOK-u. Za štete koje napravi sudac odgovara država, a državu po zakonu mora zastupati Državno odvjetništvo. I tako bi Državno odvjetništvo moralo pokrenuti istragu i optuženje onih koje bi zakonski moralo zastupati (braniti) u sudskom postupku.
Tako je to u zemlji bezakonja – Republici Hrvatskoj.
No, kao novinar ne odustajem; usput sam počeo istraživati i način na koji žele ”maznuti” i dvije oko sto godina starije zakladne zgrade Glazbenog zavoda u Zagrebu u Gundulićevoj ulici (pretpostavljam da korumpirani gradonačelnik ima neki plan s nekim besprizornima i bankama iz Austrije slično kao i na Preradovićevom trgu u Zagrebu).
Razočaravajuća je spoznaja da režimski novinari aktivno pridonose nezakonitom otuđivanju Zaklade Novinarski dom kao i pasivnost udruženja glazbenika u najavljenom otuđivanju imovine Glazbenog zavoda (prvu donaciju za izgradnju Glazbenog zavoda dao je biskup Maksimiljan Vrhovec još 1827. godine).
Unatoč nespretnom izbjegavanju davanja informacija i krađi kompromitirajućih dokumenata iz Općinskog suda u Zagrebu u posjedu sam niza dokumenta koji dokazuju da Zaklada Novinarski dom pravno nije niti je mogla biti u nečijem vlasništvu, a još prikupljam slične dokumente i o Glazbenom zavodu.
***
Pozivamo čitatelje da se jave Ivici Grčaru i iznesu svoje probleme prouzročene time što im razni moćnici krše prava.
Ukoliko vam je to potrebno, portal Autograf jamči potpunu anonimnost ugroženim građanima.
Pišite na ivica.grcar@autograf.hr, odnosno na grcar48@gmail.com ili nazovite broj ++ 385 (0)98 484 355
***
Opaska uredništva: za podatke i ocjene iznesene u ovoj rubrici ”Autografova pučkobranitelja” odgovara autor.
UKOLIKO VAM SE TEKST DOPADA I VOLITE NEZAVISNO I KVALITETNO NOVINARSTVO, VI MOŽETE PODRŽATI AUTOGRAF PA I NAJMANJOM MOGUĆOM UPLATOM NA NAŠ RAČUN, POZIVOM NA BROJ 060 800 333 ILI SLANJEM SMS PORUKE NA 647647 UZ KLJUČNU RIJEČ DEMOS. HVALA! ZA VIŠE INFORMACIJA KLIKNITE OVDJE.