novinarstvo s potpisom
Josip Ćapin
Ove godine Hrvatska je zadržala lanjsko 57. mjesto na ljestvici Transparency Internationala koja prikazuje percepciju korupcije u 180 država svijeta. Zlobnici će reći da smo prenisko. Vlast neće ni komentirati, oni su odlučili djelovati.
Ovoga puta, djelovanje ide u dva smjera. Prvi smjer je donošenje zakona kojim bi se kriminaliziralo neovlašteno otkrivanje sadržaja izvidne ili dokazne radnje. Drugi smjer je imenovanje novog glavnog državnog odvjetnika koji bi trebao zasukati rukave i uhvatiti se u koštac s tim velikim problemom.
Ti smjerovi su dugoročni i, može se slobodno reći, vizionarski. Vlast odlučno ustaje u borbu protiv percepcije korupcije svim raspoloživim sredstvima. Kako se po izjavama premijera, ministara i mnogih im bliskih osoba može zaključiti da je ovo vlast koja radi samo najbolje moguće i ne može raditi drugačije nego tako, naše je samo da pristanemo uz taj narativ.
U protivnom nas, ako nastavimo postavljati pitanja, tražiti dokaze, govoriti činjenice i pratiti kaznene postupke državnih tijela, ukazujući na to da ova vlast doista i jest najbolja, a ako ne najbolja, onda makar jedna od najboljih u bespućima koruptivnih radnji, opravdano mogu zaskočiti optužbom da neovlašteno otkrivamo sadržaj izvidne ili dokazne radnje, što nam svakako nije u interesu.
Glavni problemi tog zakona koje ističu mnogi novinari, pravnici, ali i obični, upućeni građani, zapravo uopće nisu problemi. Oni jednostavno ne vide dugoročne ciljeve vlasti. Poznato je da građani često ne vide sve lijepe i dobre stvari kojima ih ona obasipa.
U toj ljepoti se često pogube u neznanju i kontinuiranom previdu činjenice da ova najbolja vlast radi samo najbolje i, kao takva, ne može ništa loše uraditi. Samim time, takav je i ovaj zakon.
Kratkovidni građani ne vide da nas ovaj zakon štiti i od vrlo opasne ljestvice Transparency Internationala, koja nam može odnijeti toliko željena strana ulaganja, pokvariti nam ugled u svijetu, ali i učiniti da se zbog te percepcije korupcije osjećamo loše, pokradeno i ostavljeno. Ovaj zakon je tu zbog nas, on cilja visoko kako bi mogao pogoditi onu nama još nevidljivu, ali daleku metu.
Naravno, zbog te kratkovidnosti, održani su i prosvjedi. Građani, a među njima se najviše ističu novinari, žele da se takav zakon ne donese. I to je najveća tragedija u cijeloj priči.
Vlasti uvijek netko podapinje nogu. Zbog toga su novim stavkom u zakonu pokušali postaviti metu mrvicu niže, u nadi da će ju prosti puk ipak moći vidjeti.
Ministar Ivan Malenica obrazložio je to na sljedeći način: ”U kazneno djelo koje se odnosi na curenje informacija uvodi se stavak koji kaže da nema kaznenog djela ako se radi o zaštiti žrtve, ili ako je počinjeno u pretežitom javnom interesu”. Što je ”pretežiti javni interes” u ovoj priči, odlučit će, kako ministar kaže, Državno odvjetništvo i sudovi.
Prema izjavama ministra Malenice, razvidno je da Vlada ipak nije za sve stručna i treba im stručnjaka iz drugih resora da popune te eventualne nedostatke. No budući da sve radi najbolje i ne može napraviti nego samo ono što je najbolje, oni mogu odabrati najboljeg stručnjaka koji bi bio glavni državni odvjetnik.
Time bi Državno odvjetništvo postalo tijelo koje će potpuno nepristrano odlučivati o mnogim bitnim stvarima pa tako i o tome kako nadvladati percepciju korupcije i što je ”pretežiti javni interes”.
Tu je ponovo važno istaknuti žrtvu koju je premijer podnio za sve nas. Naime, on je sa svojih sedam ministara morao procijeniti koji od četiriju prijavljenih kandidata za glavnog državnog odvjetnika zadovoljava uvjete i ima najbolji program. Nakon duge, iscrpne i, prije svega, iscrpljujuće analize, istakao se Ivan Turudić.
Njegov program je osvojio najbolju od svih mogućih vlada. On je ta karika koja je nedostajala na putu Hrvatske prema višim pozicijama percepcije korupcije i prema razboritoj prosudbi što jest, a što nije od ”pretežitog javnog interesa”.
Putem njega i novog zakona, Hrvatska će, dakle, uspješno smanjiti tu percepciju i definirati ”pretežiti javni interes”. On je lûk u rukama vlade koji bi trebao ispaliti strelicu prema meti koju nitko od kratkovidnog i prostog građanstva ne vidi.
Time se zatvorio krug jer ta dva smjera zapravo vode prema jednom. Iako ju zlobnici u isto vrijeme optužuju za korupciju i dokazuju joj korupciju, vlast koja ne može raditi nego samo ono najbolje, ipak radi najbolje kako bi smanjila percepciju korupcije.
Tako se ona protiv svoje korumpiranosti bori time da donosi ”zakon najboljih namjera” i odabire stručnjaka, kojeg, usput budi rečeno, potvrđuje Sabor u kojem ima većinu, koji bi se trebao boriti protiv percepcije korupcije, a sam on je percipiran kao koruptivan. Klin se klinom izbija, reklo bi se. Genijalan plan.
Uporno ističem percepciju korupcije iz razloga što je doista riječ o percepciji. Vladi je stalo do percepcije svih nas o njihovoj korupciji, a ne do rješavanja samog problema korupcije. Zbog toga su i zakon i odabir glavnog državnog odvjetnika ovakvi kakvi jesu. Njima se želi utjecati na percepciju.
Percepcijom čovjek zahvaća objektivnu realnost. Utjecajem na percepciju direktno se utječe na mogućnost shvaćanja objektivne realnosti. A objektivna realnost je takva da se gušimo u živom blatu korupcije, a onaj tko bi trebao imati konop da nam ga dobaci i izvuče nas, želi nam promijeniti percepciju i uvjeriti nas da se nalazimo u jacuzziju.
MOŽETE PODRŽATI AUTOGRAF PA I NAJMANJOM MOGUĆOM UPLATOM NA NAŠ RAČUN HR8923600001102715720 (SWIFT/BIC: ZABAHR2X za uplate iz inozemstva) ILI PREKO PAYPAL-A. MOŽETE NAZVATI BROJ 060 866 660 / Tel.: 0,49€ (3,75 kn); Mob: 0,67€ (5,05 kn) po pozivu (PDV uključen) ILI POŠALJITE SMS PORUKU sadržaja PODRSKA na broj 667 667 / Cijena 0,82 € (6,20 kn). Operator usluge: Skynet Telekomunikacije d.o.o., info telefon: 01 55 77 555. HVALA! ZA VIŠE INFORMACIJA KLIKNITE OVDJE.