novinarstvo s potpisom
Suzana Kulović
Foto: Sanjin Strukić / PIXSELL
Burno ljeto se nastavilo na ratno, samrtno proljeće. Od 24. veljače 2022. jasno se plasiraju poruke da smo već duboko u ratu Zapada protiv Istoka i slobodnog svijeta protiv ruske despocije.
Već više decenija LGBTQ+ populacija se bori protiv konzervativaca koji im negiraju postojanje kao što Rusija negira postojanje Ukrajine kao suverene države i Ukrajinaca kao nacije.
LGBTQ+ aktivizam je također svojevrstan rat s najnovijim terorističkim incidentom koji se dogodio u Oslu u noći s 24. na 25. lipnja 2022. kad je ubijeno dvoje i teško ranjeno deset ljudi od ukupno dvadeset povrijeđenih.
Zaslugom ekstremno desnih sudaca u Vrhovnom sudu SAD-a srušena je presuda Roe vs. Wade iz 1973. godine koja je na federalnoj razini garantirala američkim ženama pravo na pobačaj.
To je izazvalo opravdanu eksploziju prosvjeda žena i u SAD-u i diljem zapadnog svijeta, jer se ženama tim činom oduzima odavno osvojeno pravo na vlastito tijelo. Poruke medija su da je u SAD-u počeo rat za ukidanje stečenih ženskih prava što se može proširiti i na stečena prava LGBTQ+ populacije, na druge sektore društva i na europski kontinent.
Ženska egzistencija, stiješnjena između konzervativnih politika i neoliberalnih zamki kapitala, pored tog napada s desna doživljava i fragmentaciju same sebe djelovanjem s lijeva koje joj ukida ime, pa se događa svojevrsno ”pokrštavanje” žena u ”osobe koje rađaju” i u ”osobe koje imaju cerviks” čime se ukida imenica žena kao označitelj kategorije ljudi koja čini više od polovine od osam milijardi duša na Zemlji.
Nije se uputno buniti oko ovog problema jer vas mogu poništiti kao transfoba.
Kad su problemi tako zloćudni i opasni, a ovi svi nabrojeni to jesu, nije ni važno koja je od svih tih velikih prijetnji malo veća od drugih.
Sve su to aktualne i potencijalne ljudske katastrofe koje treba simultano rješavati oslanjajući se na vođe koje su sve to zakuhale što znači da nam je koncept rješavanja ove višestruke globalne krize vrlo klimav jer ima ugrađenu grešku – loše lidere.
Ipak je rat i ubijanje daleko najgora činjenica ovog vrućeg ljeta koje nas podsjeća da smo ugrozili klimu svojim djelovanjem.
U kaosu kontradiktornih informacija i stavova o ruskom ratu protiv Ukrajine, navodno je teško razaznati što je tu pravo, a što krivo, što je najveća cinična podvala od strane podržavatelja vulgarne ruske imperijalističke agresije na Ukrajinu.
Sasvim je jasno tko koga napada i na čijem se teritoriju vodi rat, samo se ishod ne zna i o njemu bubnjaju propagandne mašinerije s obiju strana.
Izjave političara, onih na vlasti (Zoran Milanović) i onih koji uporno iskaču iz ropotarnice povijesti (Stjepan Mesić) ne vrijedi ponavljati. Višestruko su se dragovoljno, ni s čim izazvani, deklarirali u javnosti kao podržavatelji ”ruske strane priče”.
Antiamerikanizam pretočen u animozitet prema NATO savezu čine da se nekim političarima i građanima Hrvatske, Putin i njegovi agresivni ratni potezi i propagandne smicalice smatraju prihvatljivim. Da, oni razumiju Putina i shvaćaju ruske frustracije koje im izaziva jednostavno postojanje drugih ljudi koji im se ne žele pokoriti! Pa Rusija je velika, moramo je slušati.
Ne, ne moramo biti poslušni ni Rusiji ni Putinu samo zbog toga jer imaju više nuklearnog arsenala nego respiratora za COVID-19, te velike količine političkog amorala i barbarizma kojim mlate po medijima i konkretnoj Ukrajini.
Rusi su uvijek kroz povijest tlačili svoje susjede od kojih se većina i danas trese na spomen ruske vojske. Znači li činjenica što se Rusa svi boje da ih treba pustiti da uređuju svijet po svom nahođenju?
Čini li sila neku, u ovom slučaju rusku i Putinovu politiku, koja bitno predstavlja Rusiju, ispravnom? Kako se kaže u aforizmu might does not make right, naravno da ne.
NATO savez je priča za sebe koja je u ovom kontekstu napada Rusije na Ukrajinu dobila smisao koji godinama nije imala. NATO, u kojem je gotovo cijela Europska unija, jest jedina mogućnost da se obranimo od Putina i eventualno ga zaustavimo jer on sam od sebe neće stati.
Zapanjujuće je nerazumijevanje dijela europske javnosti, na primjer, Španjolske, gdje u Madridu oko 5.000 građana NATO samit dočekuje prosvjedujući 26. lipnja 2022. vijoreći brojne zastave nepostojećeg Sovjetskog Saveza sa srpom i čekićem (?) što bi, valjda trebalo značiti da je SSSR, koji je desetljećima ugnjetavao države istočne i srednje Europe koje su bile u Varšavskom paktu, bolje rješenje od NATO saveza! Ne fali bizarnosti na svijetu.
Te prosvjednike ne brine to što ruska vojska u Ukrajini čini razaranja i ratne zločine i, kako kažu, oni ne misle ”da je NATO rješenje”.
Vjerojatno smatraju da je rješenje da Putin potaraca Ukrajinu i Ukrajince i tamo postavi svoje odane oligarhe koji će pokrasti ono malo ukrajinskog bogatstva što je još ostalo. Putin upravo to pokušava postići i to bi tim prosvjednicima i sličnim istomišljenicima (koji empatiziraju s paranoidnom Rusijom jer je ”okružena”) bilo ispravno.
Kako na svijetu nikad nije bilo pravde za slabije, nema je ni sad. Nema je za Ukrajince, nema je za žene koje zlostavljaju muževi, a osobito je nema za siromašne žene i za samohrane majke. Svi smo shvatili da nema pravde za invalide o kojima se politika eksplicite izjašnjava kao o ”trošku” .
Čuvena je ovomjesečna izjava Ante Babića, zamjenika državne tajnice Središnjeg državnog ureda za demografiju i mlade, da je taj ”trošak” bacanje 200 milijuna kuna mjesečno kroz prozor!
I invalidi se moraju boriti i mi bismo se trebali boriti za njih, kao što se i žene stalno moraju boriti jer to zahtijeva dinamika dobra i zla. Ako je naša težnja ostati na strani dobra, moramo se solidarizirati sa slabijima koje zlostavljaju jači.
A svijet trenutno nalikuje na Bejrut osamdesetih godina prošlog stoljeća – sveopći vjerski, građanski, politički i oružani sukobi i nemiri na sve strane.
UKOLIKO VAM SE TEKST DOPADA I VOLITE NEZAVISNO I KVALITETNO NOVINARSTVO, VI MOŽETE PODRŽATI AUTOGRAF PA I NAJMANJOM MOGUĆOM UPLATOM NA NAŠ RAČUN ILI PREKO PAYPAL-A. HVALA! ZA VIŠE INFORMACIJA I PRECIZNE UPUTE KLIKNITE OVDJE.