novinarstvo s potpisom
Glavni ravnatelj Hrvatske radiotelevizije Kazimir Bačić odlučio je da da otkaz Hrvoju Zovku, odličnom novinaru, dopisniku iz inozemstva, povremenom uredniku HTV-a, autoru vrlo gledanog dokumentarnog filma ”Oficir i džentlmen“, te sadašnjem predsjedniku Hrvatskog novinarskog društva.
Trumpova Melanija pošla je, negdje prema granici, da obiđe djecu koju njezin muž čuva u kavezima. U općoj medijskoj limunadi to je predstavljeno kao njezino protivljenje njegovoj antiimigrantskoj politici, a onda i kao njezina osveta zbog njegovog neprikladnog ponašanja u braku.
Čujem da me neki dragi ljudi prate i čitaju ove kolumne. Kažu mi da su u nedoumici da li se ja zezam ili pišem ozbiljno. Istina, ponekad se zezam, želim da se čitatelj prene i nasmije. Ali zašto poruka ne bi bila uz osmijeh, a ne uz smrtnu ozbiljnost.
Da hrvatsko društvo još uvijek nije razriješilo svoj odnos prema Drugom svjetskom ratu jasno je manje-više svima. Stoga je posve razumljivo da takvo društvo teško može na primjeren način obilježiti Dan sjećanja na žrtve Holokausta.
Riječ cinizam vuče korijen iz starogrčkog termina kojim se opisuje lavež, glasanje psa. U hrvatskoj varijanti za ponašanje koje podrazumijeva bezočnost i krajnju drskost zato se uobičajio i izraz psina. Cinizam je obično simptom potpunoga razočaranja u život i tendencije ka inerciji: on je antipod svakom idealizmu i masovna je pojava u medijima modernoga doba.
Etgar Keret, “Pizzerija Kamikaze i druge priče”, Fraktura, Zaprešić, 2015. “Postoje dvije vrste ljudi: oni koji vole spavati do zida i oni koji vole spavati do onih koji će ih gurnuti s kreveta.” Opasno je autora ove rečenice čitati u krevetu jer će vas (savršeno neočekivan) ironijski lucidan svijet ovog izraelskog otkvačenjaka lansirati iz kreveta […]
Predsjednik Hrvatskog novinarskog društva Saša Leković otvorenim se pismom obratio glavnom uredniku Slobodne Dalmacije Ivi Bonkoviću povodom kolumne Tihomira Dujmovića (”Zašto šutiš, Hrvatska?”, 17.7.). Lekovićevo pismo prenosimo u cijelosti jer ga uredništvo Slobodne Dalmacije nije objavilo i jer ga je čelnik HND-a i nama poslao:
Jedan od onih članaka zbog kojih novine postoje. Sandra Golemac u Večernjem je listu od 17. ožujka pisala o odluci uprave ZET-a da gospođi Nevenki Mijatović oduzme pravo na besplatnu tramvaj-kartu, koje joj je od te iste uprave doživotno dodijeljeno davne 1969. Doživotnost na Balkanu traje kratko, u pravilu mnogo kraće od prosječnoga ljudskog života.
Upoznao sam ga u djetinjstvu kada sam se sa Marindvora s roditeljima preselio na Goricu. Ramiz je tu bio starosjedilac, par godina ranije se bio doselio u isto susjedstvo iz Hrvatske. Došao je sa majkom. Otac, poznati ugostitelj, je poslom bio u Zagrebu. Neposredno pred naš susret otac mu je naprasno umro. Iako ga nikada […]