novinarstvo s potpisom
Nataša Barolin Belić
Ponekad mi na razgovor i terapiju dolaze parovi koji imaju veliku želju za harmonijom u odnosu i zajedničkim životom koji će imati puno radosti, ali ih svakodnevica stalno udara u glavu i zajednički život im je pun svađanja, predbacivanja, kritiziranja. Ipak ostaju zajedno jer se nadaju da će opet biti kao na početku.
Sjećam se jednog para koji mi je na prvom susretu pričao o početku svoje veze, o zadovoljstvu koje su oboje osjetili. Pričali su o tome kako im je bilo kad su prvi puta vodili ljubav. Za oboje je to bilo fantastično iskustvo. Baš tu riječ su upotrijebili – rekli su ”Seks je bio fantastičan”. Kakav je bio taj prvi, tako se nastavilo i dalje. Njih dvoje su imali ”fantastičan seks” i bili su ”zaljubljeni do ušiju”.
Odmah u početku im je bilo jasno da imaju različite stavove o mnogo čemu, da ih ne privlače iste stvari, da zabavu očekuju na različite načine, ali seks je bio divan. Kažu da je taj užitak u vođenju ljubavi dosta dugo trajao. Bilo je u to vrijeme i svađanja i prepiranja oko mjesta izlaska, s kim će se družiti, što će raditi kad su zajedno…, ali im je užitak vođenja ljubavi bio tako jak da nesuglasicama nisu pridavali puno pažnje.
A onda im se počelo događati da su svađe postajale intenzivnije od užitka. Razlike u temperamentu, nepoštivanje osobnih i tuđih granica, sebičnost, očekivanja da bude ”baš po mojem”… počeli su uzimati više prostora i vremena nego maženje i vođenje ljubavi i oni su se našli u situaciji da su se više svađali nego vodili ljubav.
To je bilo prije otprilike dvije godine. Od tada je njihov zajednički život ispunjen napetim, bolnim svađama; sad više i ne vode ljubav, pa su odlučili potražiti pomoć i pokušati naći način da budu zajedno kako je to bilo u početku.
Kažu da su se stotine puta pitali ”Zašto smo uopće zajedno? Zašto ne odemo svatko na svoju stranu?” I odgovor je uvijek bio – ne želim da ova veza prestane postojati, samo želim da nam opet bude kao prije.
Na početku veze, kad su osobe jako zaljubljene, one intenzivno žele jedno drugo. Ako se još dogodi da u početku ne mogu odmah imati priliku biti seksualno intimni, onda ta želja još više raste. Mnoge zaljubljene osobe kažu da ih cijelo tijelo boli od želje za voljenom osobom.
Kad se prvi tjelesni kontakt ostvari, kad ta silna želja napokon bude utažena, vođenje ljubavi za neke parove postaje magičan doživljaj. Svi tjelesni sokovi poteku, tijela su otvorena i podatna, žudnja i želja same usmjeravaju dodire… i sve je predivno. Nakon doživljaja vrhunca oboje mogu osjećati još veću zaljubljenost i još veću želju.
Kako se onda dogodi da od magičnih trenutaka neki ljudi dođu do neprestanih svađa? Istraživanja nam kažu da početna, prekrasna strast i leptirići u tijelu mogu trajati do oko 6 mjeseci.
Kod parova koji su u tajnoj ili skrivenoj vezi ili koji žive razdvojeni, npr. svatko na svom kontinentu ili državi, pa se rijetko mogu vidjeti i biti zajedno, takva strast, kažu istraživanja, može trajati do oko 2 godine. Nakon toga očekivati je da će vođenje ljubavi i dalje biti lijepo, ali da će želja biti puno manja i da će intenzitet užitka u dodiru dva tijela biti niži nego u početku.
Ljepota vođenja ljubavi, tjelesni i emocionalni užitak koji osobe osjećaju može pokriti puno razlika i nesporazuma. Ako nam je vođenje ljubavi izvor predivnog užitka, onda je i želja za ponavljanjem tog užitka velika.
Ako, na primjer, ona voli pričati s njim i stalno ga potiče da i on priča s njom, a on ne voli pričati i razgovor ga opterećuje… ili on redovito zaboravlja obaviti stvari oko kojih su se dogovorili, a ona je jako odgovorna i onda preuzima na sebe sve što on ne obavi, pa je to ljuti … nije toliko važno jer s njim/njom mogu ponovo doživjeti taj prekrasan užitak u vođenju ljubavi. Jedno drugo intenzivno žele i to ih vuče da puno vremena provode u dodirima, maženjima, poljupcima i vođenju ljubavi.
Helen Fisher, biološka antropologinja i istraživačica na Odsjeku za antropologiju Sveučilišta Rutgers u SAD-u, istraživala je mozgove zaljubljenih osoba. Ona tvrdi, temeljem svojih istraživanja, da zaljubljena osoba automatski umanjuje negativnosti voljene osobe i osobine koje joj se ne sviđaju, a uvećava njene pozitivne osobine.
Zaljubljena osoba ima osjećaj da je to realitet, da je osoba u koju je zaljubljena bez mana, gotovo savršena; i da se njih dvoje krasno nadopunjuju iako su različiti u nekim stavovima. Naš zaljubljeni mozak čini da nam tako izgleda voljena osoba. To je krasno stanje, nije doduše realno, ali zaljubljenima to ne smeta.
Helen Fisher navodi neke karakteristike zaljubljenosti, tj. romantične ljubavi, kako ona kaže: usmjerena pozornost na voljenu osobu, preuveličavanje voljene osobe, emocionalni plamen, snažna energija, promjena raspoloženja – od zanosa do očajanja kad voljena osoba nije blizu, čežnja za emocionalnim sjedinjenjem, emocionalna ovisnost, seksualna povezanost, seksualna isključivost, empatija, promjena prioriteta, nevolja pojačava strast, nada, ljubomora – ”dadilja ljubavi“, nekontrolirana ljubav, prolazno stanje.
Jedna od meni dragih pjesama je ”Smoke gets in your eyes”. Plattersi u njoj kažu: ”Ljudi kažu da ćeš jednog dana uvidjeti da su svi zaljubljeni slijepi jer kad ti je srce u vatri, dim ti ulazi u oči”.
No, kad se taj dim o kojem pjevaju Plattersi raziđe, kad jasnije progledamo, počinjemo uviđati razlike i nepodudarnosti. Kod nekih parova, kao kod para koji sam spomenula u ovom tekstu, izađu na vidjelo velike nepodudarnosti i velike razlike u stavovima.
Neki od takvih parova pronađu ugodan kompromis, prošire područje osobne tolerancije i nađu načina da ostanu zajedno, a da im to ne bude preteško. Prihvate jedno drugo tako različitima i mogu osjećati harmoniju u svojoj vezi.
Neki se raziđu jer svađe postanu preteške i prebolne.
Neki pak ne nađu način da se prilagode jedno drugome, svađaju se i optužuju, ali ne nađu ni način da prekinu takvu vezu.
Za njih je važno pokušati sebi dati odgovor na važna pitanja: Zašto smo zajedno? Ako je ovo najbolje što nas dvoje možemo, da li ja to stvarno želim?
Jer ako se to ne pitaju i ne odgovore sebi iskreno, može im se dogoditi da provedu život svađajući se, zamjerajući jedno drugome, uz potpuni zaborav kako je u početku ”seks bio fantastičan” i kako im je bilo lijepo zajedno.
Mogu postati dvoje nezadovoljnih, mrzovoljnih ljudi koji opstoje jedno kraj drugoga bez životne energije i radosti. Nikome ne bismo poželjeli takav izbor, zar ne? Ponekad je važno prepoznati i priznati si da su mi oči bile pune dima u početku, da to nije osoba za mene i krenuti dalje u život u kojem će biti radosti, harmonije i novog užitka bez njega/nje.
***
Nataša Barolin Belić
gestalt psihoterapeutkinja, EAGT, ECP
seksualna terapeutkinja
www.barolinbelic.com
natasa@barolinbelic.com
GSM: +385 (0) 95 57 35 562