novinarstvo s potpisom
Nebojša Zelić
Prošli mjesec je iz Rijeke krenula nacionalna kampanja za program ”Moje mjesto pod suncem” udruge Centar za kulturu dijaloga.
Cilj kampanje je skupiti 1,2 milijuna kuna za uređenje prostora od 380 četvornih metara u kojem bi se odvijao program za djecu i roditelje lošijih imovinskih i socijalnih uvjeta.
Već godinama u Rijeci program ”Moje mjesto pod suncem” raste i širi se na sve veći broj ljudi koji se svojim radom bore protiv dječjeg siromaštva i društvene isključenosti.
Da bi mogao djelovati u punom svom potencijalu sad im je potreban adekvatno uređen prostor u kojem će se moći realizirati sav program za svu djecu kojoj je sadržaj programa namijenjen. Taj je program po svojoj obuhvatnosti jedinstven i nevjerojatno važan iz niza razloga.
Dječje siromaštvo ne možemo promatrati samo kao materijalnu deprivaciju. Iako je uzrok siromaštva nedostatak novaca, ipak su posljedice siromaštva puno šire od pukog nedostatka materijalnih dobara.
Nedostatak materijalnih resursa često znači nemogućnost sudjelovanja u aktivnostima koje većina društva uzima zdravo za gotovo. Ići na izlete, sudjelovati u izvanškolskim sportskim ili umjetničkim aktivnostima, ići na instrukcije, i još niz drugih stvari mnoga djeca ne vide kao nešto normalno i svakodnevno već kao nešto što rade oni drugi.
Mnogima ne pada ni napamet da bi tako nešto bilo za njih jer im je to daleko. Drugim riječima, oni su isključeni iz mnogih obrazaca ponašanja koji većina djece niti ne vidi kao nešto posebno. ”Moje mjesto pod suncem” upravo pruža sadržaj koji omogućuje društvenu uključenost djece, ali i roditelja.
Siromaštvo nije samo nedostatak osnovnih dobara poput hrane, odjeće ili krova nad glavom. Siromaštvo je nedostatak društvenih dobara, nedostatak širokih društvenih veza koje nam nude neformalno obrazovanje kako funkcionirati u društvu, kome se obratiti za pomoć i na koji način razvijati svoje talente i preferencije.
Također, siromaštvo je odsutnost statusnih dobara jer ipak smo društvena bića i važno nam je kako nas drugi vide. Dobra poput brendiranih tenisica mogu za dijete biti važnija od toplog obroka, a imati dobar mobitel često znači izbjeći sprdnju u razredu.
Mnogi su roditelji prisiljeni birati između društvenih očekivanja koja njihova djeca trebaju zadovoljiti i osnovnih dobara. U ranjivoj fazi djetinjstva i rane adolescencije kada oblikujemo svoje identitete, osjećaj srama često prelazi u manjak samopouzdanja i nepovjerenja prema društvu.
Osnaživati djecu na način da im se pruža prostor izvan obitelji unutar kojeg se osjećaju sigurno i u kojem mogu razvijati i otkrivati svoje potencijale od ogromne je važnosti za normalan razvoj.
Siromaštvo i stigma od siromaštva stvara ranjivost protiv koje se možemo boriti razvojem sposobnosti koja djeci mogu dati kontrolu nad vlastitim mogućnostima i razvojem povjerenja izvan kruga obitelji i bliskih prijatelja. ”Moje mjesto pod suncem” upravo to radi.
Naravno, mogao bi se naći prigovor kampanji, recimo to tako, s desna i s lijeva.
Netko bi s desna mogao reći da je to nepotrebno jer ako se netko želi potruditi i snažno ustraje u tome onda to sigurno može i bez takvih programa.
No zašto bismo tražili nadprosječan trud samo zato jer je netko rođen u ispodprosječnim okolnostima. Izgleda prilično bešćutno od jedne grupe tražiti trud i kriterije koje ne očekujemo od drugih.
Barem na ovom mjestu bi i poklonici kulta individualne odgovornosti trebali prihvatiti da je i društvo odgovorno za okolnosti unutar kojih bi pojedinci trebali činiti vlastite izbore i truditi se uspeti društvenim stepenicama. U konačnici, zastupnik takvog gledišta trebao bi prihvatiti da dijete ima pravo na vlastite izbore čak i da osuđuje izbore njegovih ili njenih roditelja.
S druge strane, recimo lijeve, bi netko mogao prigovoriti da socijalna pitanja ne treba rješavati karitativnim radom već se time trebaju baviti institucije pravedne socijalne države. I zastupnik tog gledišta također ne bi trebao imati problem podržati ovu kampanju.
Kao prvo, djeca kojoj je ovaj program namijenjen nemaju vremena čekati bolje institucionalno uređenje. Kao drugo, čak i u pravednijoj državi, u kojoj bi ipak postojale neke iako puno manje nejednakosti, nego što je ova u kojoj živimo rad udruga s ovakvim programom ne bi bilo lako zamijeniti nekom institucijom.
Udruge su fleksibilnije, lakše stvaraju veze s roditeljima, lakše ulaze u kuću i u konačnici ljudi koji u tim udrugama rade su intrinzično motivirani. Vjerojatno bi u takvoj državi takve udruge imale snažniju financijsku i svaku drugu potporu pa ne bi morale raditi ovakve kampanje.
Naravno, jedno nikako ne isključuje drugo, nema razloga da borba protiv dječjeg siromaštva unutar civilnog društva ne ide paralelno s borbom za pravednije političke, ekonomske i socijalne institucije.
Prema tome, svi imaju gomilu dobrih razloga da nazovu donatorski broj 060 80 20 25 ili izravno doniraju na račun HR1924020061500087226 za kampanju ”Moje mjesto pod suncem”.
UKOLIKO VAM SE TEKST DOPADA I VOLITE NEZAVISNO I KVALITETNO NOVINARSTVO, VI MOŽETE PODRŽATI AUTOGRAF PA I NAJMANJOM MOGUĆOM UPLATOM NA NAŠ RAČUN, POZIVOM NA BROJ 060 800 333 ILI SLANJEM SMS PORUKE NA 647647 UZ KLJUČNU RIJEČ DEMOS. HVALA! ZA VIŠE INFORMACIJA KLIKNITE OVDJE.