novinarstvo s potpisom
Baš nas fest fuka ova Korona, neko si je negde to čist namerno zmislil, ja vam velim: jerbo sv. Korona je zaštitnica od epidemije, i sad nek mi neko veli da ovaj virus slučajno ima nekakvu krunu! Taj nam se ruga! A onda, vidiš da ne dira djecu? Ka’e to sad?
Migrant Covid-19 širi se svijetom sijući paniku, nema maski za lice, prazne se police evropskih samoposluga, otkazuju se karnevali, putovanja i sportska natjecanja, medicinari zaposjedaju granice, Crkva preporuča higijenski obzir u ritualima preduskršnjih dana. Ozbiljni ljudi trse se objasniti nam stvarnosne probleme, od kojih prestravljeni čovjek kao da bježi natrag u prapećinski svijet.
Hoće li Slovenija i Hrvatska već jednom proglasiti svoj Dan sjećanja? Jer srž sadašnjih razmirica, koje na Jadranu stvaraju novi ”hladni rat”, jest baš u tome – da se mi ovdje nerado sjećamo svojih sjećanja!
Gotovo artistične, svakako bizarne stvari ubrzano i uvećano se dešavaju u Državi, s Državom i državljanima, ljudima. Jer čovjek je na prekretnici, kao kad je izašao iz špilje: Homo erectus, sapiens, faber, ludens. Sada su u igri dva nova čovjeka: homo politicus i homo oeconomicus. Za sada se među njima održava mrzovoljna ”kohabitacija”.
I opet, D’Annunzio je baš zadužio talijanske fašiste, izumivši gornje riječi: jedni viču EIA! EIA! A drugi otpovrću ALA LA! Jezična besmislica, historijska opasnost i 2020. kao mi 1920.
Ka’e ovo? Pisac čist ponorel? A ča ti ga ja znan, čovik tribe valja se putiti u sve jezike svita. Jerbo, bi rekli stari mandrili: više znaju čovik i tovar nego sam tovar. But, I’ll try to translate my title for you, at the end of a story.
O da, isto je ”demokratski” komentarijat kao jučer boljševički komesarijat, ali to je samo nečuvena drskost, reći tako nešto, zar ne? Ok, svojeglavi pisac može si dopustiti i takvu slobodu, zato uzimam svjedoke iz svijeta zapadnjačke aktualne znanosti.
Trebamo biti zahvalni, Europljani, a osobito mi, obalni Slovenci i Hrvati, što su ovi novi fašisti, postafašisti, zovete ih kako hoćete, iz CasaPound, izabrali baš Trst i baš 3. novembra za svoj veliki nastup.
Oooo, jako mnogo toga se događa nel Golfo de Trieste, to jest u njegovom dijelu zvanom Piranski zaliv, ossia Savudrijska vala: Ruski brodovi usidreni su u međunarodnim vodama zapadno od rta Savudrija. Američki brodovi su vezani na Molo 7.
Na stotine tisuća ljudi dolazi k nama, u zemlje spasa. A mi? Najbolji posao na Mediteranu danas su izbjeglice: konzlager mafija od svoje države i EU dobija 35 eura dnevno po glavi, potrošiš 10 eura, ostaje ti 25, dnevno, oko 700.000 esula lani i ove godine donosi solidan profit od 17 milijuna i 500 hiljada […]
”Niš ne brini, zajedno ćemo bježat u planine – ovdje je još i gore nego vama tamo, to ti odlično znaš. Možda da formiramo NPB – Nove partizanske brigade”, tješi me Ferida. A ja bih u planine, ali one od Bijelog dugmeta – ”hajdemo u planine, jer tamo nema zime”.
Franglais se govori u Francuskoj, europanto ili euroenglish u Europi: sutra ćemo svi govoriti GLOBISH (ne znam koliko je dopustiva ova moja ”engleska” konstrukcija?).
Ča nas čeka lako se more znati, samo štiješ ča pišu: a pišu da ćemo bjelokršćanski zgubidani – seliti u Kinu. Masa nas do 2030. I sad, recimo da je ovo 2029. a ne 2019. Altroke Žuta opasnost stiže u Europu, ma to je Žuta nada. A mi, Dugi Nosovi (kako nas tamo zovu) poružnit […]
“Riječka farsa” 1919.-1924.; evo metaforičkoga kraja zapravo ”idiličnih”, gotovo literarnih međunacionalnih odnosa kakve je na jedvite jade uspjela nama ovdje nametnuti Carevina kao svome Primorju, izravno podčinjenome Kruni, kroz višejezištvo i regionalni multietnički parlamentarizam, nakon kojih počinje fašistički etnokulturocid, austrougarski egzodus, pa slavenski egzodus, da bi se sve ubrzo strovalilo u strahotni novi rat, pa […]